![](http://2.bp.blogspot.com/_oS18arLq-Bk/S1GSsr5UPXI/AAAAAAAACfY/_LY7iraLBhQ/S660/TDK.jpg)
dimecres, 28 d’octubre del 2009
Destilando myspace
divendres, 23 d’octubre del 2009
Bowerbirds, Sidecar, 22/octubre/2009
![](http://3.bp.blogspot.com/_W9awjjF93u4/SuIANHeOxPI/AAAAAAAAAYQ/9NCxG_z3O1g/s200/bo.jpg)
dissabte, 17 d’octubre del 2009
La Cienega just smiled
A tots els amants de la música ens agradaria tocar algun instrument o molts, i fer cançons, i transmetre les coses que sentim d'una manera que ens surt de dins, amb la capacitat expressiva que només ens pot donar l'expressió artística. De fet, tothom té, d'alguna manera o altra, aquesta necessitat. Qui no ho ha intentat mai? La qüestió és que és realment difícil aconseguir-ho i per això estimen tant la música, la literatura, l'art, etc. Llegint un llibre, escoltant una música, mirant una pel·li, admirant una pintura o d'alguna altra menera, ens hem adonat que no estem sols, que la resta de la gent sent coses semblants i de manera semblant a nosaltres. És per això que sempre existirà l'expressió artística, per tant sempre existirà la música i a l'hora sempre hi hauran taules plenes de copes vuides i cendrers plens i parets que hauran sentit poemes humits d'alcohol i converses apassionades que acaben amb decicions com la de crear bolgs com aquest.
Avui us deixo una cançó d'aquestes que dius: jo sento algo així però no sóc capaç de transmetre-ho amb aquesta elegància.
dimarts, 13 d’octubre del 2009
José González + El Petit de Cal Eril, Luz de Gas, 12/octubre/2009.
Dale trigo que mañana canta
Lo siento, no podía empezar la crónica sin antes mencionar la anécdota: que mal momento para José González, tener que salir del escenario para escupir un pollo que le salió a media canción. La verdad es que si se lo hubiera tragado hubiera sido peor... ya imagino toda la gente: ahgs!. Anécdotas a parte, el músico sueco demostró que, todo y su desmesurada fama en relación al tipo de música que hace, es capaz de llenar un escenario con su voz y guitarra, y hipnotizar a un entregado público, que este pasado lunes 12 de octubre llenaba la sala Luz de Gas. El concierto fue creciendo progresivamente, repasando casi todos los temas de sus dos discos y dejando para el final "Teardrop" o "Cycling Trivialities" que sonarón inmensas, épicas. Para acabar con una sensacional versión, o cover, cómo lo llamamos ahora de “Smalltown Boy” de Bronski Beat. Acompañado intermitentemente por un percusionista y una fémina voz, el símbolo del moderniqueo, y mejor guitarrista no defraudó, y sus cuerdas vibraron, y nos hicieron vibrar. Emocionante y meticuloso.No podemos pasar por alto el gran telonero de la noche, Joan Pons (“soc Joan Pons... i ja està”) Pensó un concierto condensado y lleno de temas que no le fallan nunca, mostró lo mejor de él.. Parte del público no lo conocía (guiris, modernotes catalans que segur que pensarien: “cullons, si aixó mola més que el Jose Gonzalez” però s’ho callen...) La resta del público estábamos allí porque la unión de Joan Pons y José González prometía una velada inolvidable, y lo fue.
divendres, 9 d’octubre del 2009
Cass McCombs "Catacombs" (Domino/Pias)
![](http://3.bp.blogspot.com/_W9awjjF93u4/StAxXWxb2MI/AAAAAAAAAXo/P6JegBJkrBk/s200/cass.jpg)
Llegint la Mondosonoro d’octubre m’ha sorprès veure, en la quarta posició del Top10 Internacional, aquest meravellós disc. Fa dies que no puc parar d’escoltar-lo. La primera vegada que va sonar a casa Catacombs estava fent alguna cosa sense atendre la música que anava sonant, però a mida que anaven sonant les cançons vaig anar prenent més consciència que alló que sortia pels altaveus de casa era algo més que una novetat. “You Saved My Life” (que a mi em recorda a Sigur Ros) va ser el tema que em va fer tirar enrere el disc, i tornar a començar. Ara si amb la màxima atenció. O sigui, tombat al sofà amb Cass McCombs a un volum considerable. El disc sona a “aixó ja s’ha fet... però...”. És una joia, refinada, de molt bon gust, de cançons infinites plenes de senzillesa. Jo no puc parar d’escoltar “Harmonia”, l’escolto dos o tres vegades al dia, però a mida que aneu escoltant el disc us anirà atrapant. Entreu a les catacumbes, la foscor us farà gaudir d’un gran disc.
Cass McCombs actuarà a Barcelona el 12 i 13 de desembre de 2009, dins la programació del PrimaveraClub2009.
http://www.myspace.com/cassmccombs
diumenge, 4 d’octubre del 2009
les cançons i les olors...
L’altre dia vaig encendre la ràdio perquè em fes companyia mentre fregava el pis. Al sentir la cançó que estava sonant es va disparar un dispositiu del meu cervell i em vaig veure submergit en un munt de sensacions que semblaven oblidades...
divendres, 2 d’octubre del 2009
Busca las diferencias: First we Take Manhattan (Leonard Cohen)
Leonard Cohen - First We Take Manhattan
Enrique Morente & Lagartija Nick - Primero conquistaremos Manhattan (Omega)
Joe Cocquer - First we Take Manhattan
Mister - First we take Manhattan
Jennifer Warnes - First we Take Manhattan
Bay Laurel - First We take Manhattan
Boris Bukowski - First We Take Manhattan
Sirenia - First We Take Manhattan